Poveștile vechi, care s-au spus sunt scrise în stele.
Povești, dinaintea oamenilor și zeilor, când titanii dominau pământul.
Titanii erau puternici, dar erau dominați de proprii lor fii.
Zeus, Poseidon și Hades.
Zeus îl convinsese pe fratele lui Hades să creeze o bestie atât de puternică...
care să-i înfrângă pe proprii lor părinți.
Și din propria lui carne,
Hades da naștere unei creaturi oribile "Krakenul".
Zeus a devenit regele cerurilor,
Poseidon regele apelor,
iar Hades păcălit de Zeus,
a rămas să conducă lumea din adâncuri în întuneric și mizerie.
Zeus a fost cel care a creat omul, iar omul se roagă la zei, pentru nemurire.
Dar în timp, omul a evoluat, a devenit întrebări pentru zei.
Și într-un sfârșit a ajuns să se răscoale împotriva lor.
În acestă lume un copil s-a născut.
Un băiat care va schimba totul...
Perseus...
Ce s-a întâmplat, fiule?
În curând voi avea un frate sau o soră.
Crezi că-l vom iubi diferit față de cum te iubim pe tine?
Ei bine, nu va fi așa.
Copilul acesta va fi al vostru.
Eu...
Eu sunt copilul nimănui.
Eu sunt tatăl tău, Perseu.
Marmara e mama ta și întotdeauna
vei fi fiul nostru.
Legătura dintre noi...
e mai mult decât carne și oase.
E vorba de iubirea pe care o avem pentru tine.
E genul acela de iubire
pentru care se luptă Zeii și regii.
Niciodată nu i-am înțeles pe Zei.
Însă, chiar și eu sunt de acord că ai fost trimis aici pentru un motiv anume.
Iar într-o bună zi...
vei reuși să pleci de aici.
Însă, nu în seara aceasta.
Tine-o bine.
12 ANI MAI TARZIU
Marmara! Marmara!
Încă o zi... și nimic!
Toate astea pentru nimic.
Cui să ne arătăm recunoștința pentru această măreață captură?
Poseidon, Zeus, cui să-i mulțumim?
Mulțumește-le celor care i-au provocat.
Mi-au distrus insula, pe a ta au blestemat-o...
Ne-au luat totul...
- Suntem niște sclavi. - Zeii ne-au dat viața.
- Pentru asta trebuie să fim recunoscători. - M-am săturat să mulțumesc pentru nimicuri.
Eu sunt pescar, Perseus e pescar. Măcar atât ne-au lăsat.
E ceea ce suntem! Cu toate astea, vor să-i țină închiși.
Într-o bună zi...
Cineva va trebui să se ridice.
Într-o bună zi...
Cineva va trebui să spună "destul".
A fost un semn încă din ziua în care ai venit la mine.
Furtuna m-a adus în calea ta.
Știu că ai întrebări, fiule.
Mi-aș dori să am răspunsurile.
Am tot ce îmi trebuie.
Chiar aici.
Noapte bună, fiule.
Ridicați pânzele!
Tekla, repede... dă-mi colacul.
Statuia lui Zeus. Cât e de impunătoare.
Ceva nu e așa cum trebuie.
Soldații... ce fac?
Cine sunt?
Soldații din Argos.
Ce au făcut?
Au declarat război.
Război împotriva zeilor.
Haide să facem cale întoarsă.
Nu. Să nu faci nimic.
Unde e băiatul?
Zeus! Trebuie să pui capăt acestor lucruri!
Ne-au atacat templele!
Și acum îndrăznesc să-i discrediteze imaginea lui Zeus.
Am putea să ne apropiem de ei.
Am putea ajunge la o înțelegere... Un pact.
Nu!
Eu i-am creat...
Și îmi răsplătesc iubirea prin sfidare?!
Nu va fi niciun pact!
În sfârșit, puțină furie din partea ta.
Cât timp a trecut?
Cât de mult, frate,
de când nu mi-ai văzut fața?
Hades...
Nenumărați ani am privit din Lumea de Dincolo.
Ți-am văzut furia amestecându-se cu iubire.
I-ai creat pentru un singur motiv.
Pentru ca rugile lor să ne întrețină imortalitatea.
Însă îi iubești prea mult.
Au devenit tot mai puternici.
Iar acum sunt nevoit să mă ridic pentru că suntem cu toții în pericol.
Ce dorești, frate?
Lasă-mă să mă dezlănțui asupra lor.
Se vor rugă din nou.
Iar tu le vei plăti groaza cu frică.
Și din nou vom fi puternici.
Locul lui e în lumea subpământeana, nu aici!
Nu-mi spui tu unde e locul meu.
Spui că iubirea e cea care ne întreține.
Însă, tu depinzi de iubirea lor.
Eu am învățat să trăiesc doar cu frica lor,
cu suferința lor.
Zeus...
Fratele nostru spune adevărul.
Ascultă-l!
Du-te! Fă ceea ce dorești.
Tată, avem nevoie de muritori!
Nu, Appolo. Hades are dreptate.
Insolență lor a crescut.
Copiii mei, trebuie să li se reamintească cum stau lucrurile.
Arată-le cum se face, frate.
Răzvrăteste-i unii împotriva celorlalți,
iar apoi se vor întoarce la noi.
- Suntem ultimul vas care a sosit? - Nu, căpitane.
Sunteți singurul.
E unul de-ai noștri?
Nu. L-am găsit printre cei morți. A fost singurul supraviețuitor.
ÎI lăsam pe cei de la palat să-i decidă soarta.
Haide.
... ne-au oferit soarele de pe cer. A fost un dar pentru noi.
Ne vor lua toate astea dacă nu vom onora Zeii cu iubire.
Dă-te la o parte!
Oamenii nu-i pot conduce pe oameni! Dacă sfidați Zeii, veți fi pedepsiți.
Doar atât a mai rămas?
Am pierdut mulți oameni, majestate.
Însă, am câștigat.
În cinstea regelui Cepheus! În cinstea reginei Cassiopea!
Nu.
În cinstea voastră!
Puternică noastră legiune. Eroii noștri
care au îndrăznit să-l lovească pe marele Zeus!
Templele sunt în foc!
Statuile au fost distruse!
I-am făcut să simtă lipsa rugilor noastre!
În această seară,
după o generație întreagă de chinuri,
soarele nu mai apune deasupra oceanului.
Apune, însuși, asupra muntelui Olimp!
O nouă eră a început!
Era oamenilor!
Nu îți stă bine supărată, Andromeda.
Ia ceva de băut. O să te simți mult mai bine.
Andromeda...
Cum te cheamă?
Perseus.
Poftim.
Te rog, bea.
Mâinile jos!
Ajunge!
Fiica noastră, cea atât de cuvioasă.
Ați văzut ce se întâmplă acolo?
Ați avut măcar curiozitatea să priviți?
Noi suntem doar exemplu.
Sute de oameni de-ai noștri și-au pierdut viața.
Cu toate astea, noi sărbătorim.
Provocați Zeii și vă purtați ca și când nu vor fi repercursiuni.
Ce ai vrea? Ar trebui să ne fie teamă?
Ar trebui să tremurăm și să fim copleșiți de frică?
Zeii au nevoie de noi.
Au nevoie de adorația noastră.
Ce ne trebuie nouă de la ei?
Priviți la fiica mea.
Nu...
Ce poate fi mai divin decât frumusețea ei?
E mai frumoasă decât toate femeile din Grecia.
Mai frumoasă decât însuși Afrodita.
Olimpienii ar trebui să o invidieze.
Noi suntem Zeii, acum!
Regina mea, cred că te înșeli.
Interesant...
Sunteți firicele de praf sub unghiile noastre.
Însuși faptul că respirați e un dar din Olimp.
Ați insultat puteri mai mari decât puteți înțelege.
Cine ești?
Eu sunt Hades!
Îngenunchează.
Nu acum, Perseus.
Vei avea ocazia ta.
Ce știi tu despre frumusețe?
Ce e mai frumos decât moartea?
Privește-mă, regină muritoare.
Mamă!
Peste 10 zile, când soarele va fi eclipsat,
îl voi elibera pe Kraken.
Argos va dispărea de pe fața pământului,
împreună cu voi toți.
Dacă nu cumva, o veți sacrifica pe prințesă,
pe care cu atâta nerozie ați comparat-o cu zeii.
Doar sângele ei îl poate salva pe Kraken
și pe Zeus,
pe care l-ați afectat atât de mult.
Alege-ți penitența, Argos.
Distrugere sau sacrificiu?
Aceasta e dorința lui Zeus.
Dorința tatălui tău.
În Argos e un semizeu.
E imposibil.
E al tău.
Numele lui e Perseus.
Am putea să-i oferim protecție.
I-am auzit, cumva, rugile?
Dacă fiul nu mă iubește pe mine,
nu e diferit față de ceilalți care ne-au întors spatele.
Cine ești, semizeule?
- Nu sunt semizeu. - Cine ești? De ce ai fost trimis?
Nu știu!
- Ne-au sfătuit să nu cădem la învoială. - Ce ai vrea să fac?
Lăsați-l.
Să fie posibil?
Dacă e adevărat că ești fiul lui Zeus,
ne poți salva.
Trebuie să ne salvezi.
Nu vă pot salva, sunt doar un om.
Stăpâne,
îmi vine foarte greu să rostesc aceste cuvinte,
însă, sacrificiul e singura cale.
- Nici măcar să nu pronunți cuvântul acela. - Are dreptate.
Nimeni nu ar trebui să moară pentru mine.
Da-ți-i drumul lui Perseus.
Majestate,
trebuie să o scoatem pe prințesa din oraș, acum!
Voi găsi un loc să o ascund.
Nu vă supuneți lui Hades.
Spuse copilul bastard al unui Zeu.
Tatăl meu,
a fost ucis de către un Zeu.
Mama mea,
sora mea,
toți cei pe care i-am iubit...
au fost uciși de un Zeu.
Eu sunt pescar, nu luptător.
Semizeule, ai un vizitator.
Spune că te cunoaște.
Numele meu e Io, Perseus.
De unde mă cunoști?
Te-am urmărit întreaga viață.
Te-am călăuzit spre familia ta.
Ești zeița?
Există zei și există oameni.
Mai există cei ca noi, care sunt la mijloc.
Cu mulți ani în urmă,
am refuzat avansurile unui zeu
și am fost blestemată cu nemurirea.
Ce mai blestem.
După trei ani în care i-am privit pe cei care-i iubesc cum mor,
bănuiesc că le înțelegi toate acțiunile.
E adevărat?
Sunt fiul lui Zeus?
Da.
Povestea nașterii tale a început cu răzvrătirea regelui Acrisius.
Omenirea se săturase de cruzimea și răutatea zeilor.
Acrisius a demarat o campanie împotriva Olimpului.
Se spune că ceilalți zei au dorit să-l omoare pe Acrisius și armatele sale.
Însă, Zeus îi iubea prea mult pe oameni.
În schimb, a ales să dea un exemplu din Acrisius.
S-a deghizat ca și rege
și a vizitat camera în care dormea soția regelui.
Regele meu...
Zeus!
Acrisius a fost plin de furie.
A ordonat execuția soției sale și noului născut fiu al lui Zeus.
Te blestem Zeus! Mă lepăd de posadnica ta
și de fiul tău bastard.
Nu!
Regina și copilul său au fost izgoniți pe mare.
Mama ta a fost ucisă,
însă tu, jumătate om, jumătate zeu, ai supraviețuit.
Te-am protejat încă de atunci.
Așteptând ziua când vei ajuta la terminarea tiraniei zeilor.
Te-ai născut pentru a-l ucide pe Kraken.
Nu știu de ce m-am născut...
... sau ceea ce sunt.
Însă, știu că nu pe Kraken vreau să-l omor.
Asta aș putea să o fac cu ușurință.
Dacă Kraken va fi omorât, Hades va fi îndeajuns de slăbit
pentru a-l putea ucide.
Doar atunci vei avea răzbunarea pe care o cauți.
Atunci, ar face bine să-mi dea drumul.
Dacă Kraken poate fi ucis, doar graiele ne pot spune cum.
Graiele sunt mai departe de orice loc în care ar putea ajunge armatele noastre.
- Niciun un om nu poate ajunge la ele. - Niciun om?
Păstrează distanța, Io.
Zeus,
iartă-ne pentru ceea ce vom face.
Încă mai crezi în așa ceva?
E o adevărată sinucidere.
Cu ei pleci la luptă, Perseus, iar eu sunt zeul lor.
Oamenii tăi ar arăta bine la o expoziție.
Niște soldați leneși care se îndreaptă spre retragere,
Știi ce e Kraken?
Kraken e sfârșitul nostru.
O bestie imensă fără minte. Nu gândește, nu simte.
Chiar și zeii se tem de el, iar tu...
- Tu îl vei ucide. - Atunci, nu veni.
Nu am nevoie de ajutorul tău.
Desigur că nu.
Doar ești fiul lui Zeus.
Însă, noi avem ordine.
Domnilor, fie să avem un drum lung,
plin de chinuri și suferințe
și să apucați să povestiți nepoților despre el.
- Ce să luăm? - Luați totul.
Ce te face să crezi că graiele ne vor spune ceva?
Nu ne vor spune, însă, le voi convinge eu.
- Ce e asta? - Lasă-l.
M-am săturat să fiu recunoscător.
Vești bune! Eu și fratele meu ne-am hotărât să vă însoțim în călătorie.
- Avem destui străini. - Putem fi de mare ajutor. Crede-mă.
- Vei avea nevoie de noi. - Am nevoie de soldați, nu de vânători.
Care dintre soldații tăi poate mânui un cuțit mai bine decât noi?
Care dintre ei știe punctul slab
de pe brațul unui centaur? Care dintre ei știe
care jugulară să taie, unei hidre cu cinci capete?
- Cea din mijloc. - Cea din mijloc. Ai ghicit bine.
Eu și cu fratele meu, știm să ucidem. Chiar ne place.
Dacă puteți ține pasul, nu mă deranjează să veniți.
Moartea ar trebui să se teamă de noi.
- Ucide-l pe Acrisius. - Acrisius nu mai exista.
Doar Calibos.
Avem un inamic în comun.
- Zeus. - Zeus!
Fratele meu...
Ce vrei de la mine?
Sămânța lui Zeus din soția ta a supraviețuit.
Copilul rușinii tale.
Perseu.
Trăiește?
Ți-ai ucis soția degeaba.
Acum, Perseus, pleacă din Argos pentru a mă distruge.
- Trebuie să moară. - Ce vrei să fac?
Zeus trebuie să creadă că îl slujesc, însă, sunt tot mai puternic.
Până voi avea întreaga putere,
tu vei fi arma mea.
Vino.
Folosește-te de asta.
Ucide-l pe Perseus, pentru mine.
Iar eu îl voi distruge pe Zeus, pentru tine.
Te voi sluji. Băiatul va muri.
Cât e de departe?
Graiele au spus patru zile.
Patru zile? Deja am obosit.
Poftim, folosește asta.
Vrei să așteptăm?
Chiar ești pescar.
Trebuia să-l vezi pe tatăl meu.
Tu!
Ia-ți sabia.
Te-ai mai luptat vreodată cu o sabie?
Nu a fost nevoie.
Înțeleg.
Piciorul stâng în față.
Mișcările tale...
trebuie să fie clare.
Arma e o parte din tine.
La fel cum e acul unui viespi.
Rămâi concentrat.
Nu lăsa pe nimeni să te înconjoare.
Păstrează-ți echilibrul tot timpul. Dacă cazi...
... mori.
Ridică-te.
Nu...
E un zeu înăuntrul tău.
Ai grijă să-l scoți la iveală.
Sfârșitul lecției.
Perseus...
Un dar din partea zeilor.
A fost făurit de ei.
Primește-l.
O pot face ca și om.
Cred că e a ta.
Pegasus...
Niciun om nu l-a călărit.
E un mesaj.
Ne urmăresc.
Perseus.
Perseus!
Perseus?
Ascultă.
Ajutați-mă!
Te-ai lepădat de tatăl tău.
Cine e?
Nu știu. Hai să-l întrebăm.
Renunță.
Acum ne despărțim. Urmărește sângele.
Haide.
Sângele lui...
Ești fericit, acum?
Phaedrus!
Tekla!
E pe urmele noastre!
Sari!
Atenție!
Ascundeți-vă, cu toții!
Rămâneți nemișcați.
Încă trei. În numele zeilor, sunt și mai mari.
- Ce sunt? - Duhuri.
M-am luptat cu ei. În legiune.
Acesta e deșertul lor.
Duhurile...
Mă gândeam eu.
Nu sunt oameni, cel puțin, nu mai sunt.
- Sunt paznicii deșertului. - Cineva ar trebui să le mulțumească.
Poftim?
- Ce e? - Venin. De la Hades.
Roagă-te!
- Roagă-te pentru a-ți salva puterile. - Nu!
Roagă-te blestematului tău de tată.
Nu!
E în regulă.
Luați puțină pâine.
Mamă?
Trebuie să dăm ofrandă Zeilor noștri.
Este singura cale.
Frați și surori!
Veniți la mine!
Veniți!
Știu cum putem ieși... din mizerie.
Hades a cerut prințesa.
Putem sacrifica un om... pentru existența orașului.
De ce păstrează tăcerea în timp ce noi suferim?
De ce păzesc o femeie a cărei moarte ne va salva?
Este mai bună decât voi?
Noi nu îl venerăm pe Zeus, în Argos.
Hades este cel care ne va salva.
Trebuie să ne rugăm celui... care ne-a arătat păcatele
și ne oferă izbăvire
prin sânge.
M-am rugat pentru sufletul lui.
Când intră în luptă,
își înlocuiesc sulițele cu magia neagră.
Nu simt durerea.
Trăiesc sute de ani.
Acela câți ani are?
Nu-mi pasă.
Nu am încredere în ei.
Arzi.
Bea asta.
Mă duc să mai iau apa.
Haide!
Brațul meu!
Ce spune?
Djinii l-au așteptat ani de zile pe cel care îi va elibera de Zei.
- Spune că nu îi plac oamenii. - Nu mai spune.
Numai împreună putem să-l ajutăm pe Perseus.
Draco...
privește...
Împreună.
- Nu este pregătit să călătorească, încă. - Timpul se scurge.
Poate că este un semizeu, dar tot muritor este.
Te simți mai bine?
- Da, omule. - Bine.
Mândria ta îmi omoară oamenii.
Ți s-au dat daruri. Folosește-le.
Acele daruri erau o capcană.
Nu-mi pasă ce erau. Poftim.
Nu! Nu voi folosi acea sabie și nimic din ce mi-au dat.
Atunci vom continua să pierim.
Nu pot fi ca ei.
Dacă fac asta, o fac ca om.
Dar tu nu ești un simplu om.
Asta am ales să fiu.
Un om obișnuit nu poate să facă asta, Perseus.
Cine spune asta? Zeii?
Dacă aveam eu darurile tale...
Dacă îți vrei sabia, o găsești în geanta mea.
Îl călăresc?
Au încercat să ne omoare. Eu nu mă urc pe așa ceva.
Ce mai așteptați?
Ei bine... trebuie să recuperăm timpul pierdut.
Mergem bine.
Nu suficient de bine.
Calypso se apropie.
Cât de aproape suntem de Munții din Nord?
Ne va lua două zile să ajungem la vrăjitoare.
Chestia asta îmi provoacă greață.
Crede-mă e mai bine să fii pe ea decât în interiorul ei.
Tu de ce nu zâmbești niciodată?
Când o să-i scuip pe Zei în ochi...
atunci o să zâmbesc.
Ce este locul ăsta?
Vestigiul Zeilor.
Aici i-a învins Kraken pe titani.
Așa vom arăta și noi dacă dăm greș.
Fiecare pas pe care îl facem este o ofensă adusă Zeilor.
- Bine. - Perseus.
Întreabă numai ce trebuie să știi.
Nimic mai mult.
Bineînțeles.
Vizitatori. Avem vizitatori.
Cine este?
Perseu, nu.
Nu am venit aici să luptăm.
Am o întrebare.
Perseu! Fiul lui Zeus.
Carne proaspătă.
Perseus, carne fragedă.
Carnea unui Zeu.
Vrăjitoareo!
Ușurel.
Stați liniștite, doamnelor.
Deci, cine îmi răspunde la întrebare?
Vrei să știi despre Kraken.
- Vrei să știi cum poate fi ucis? - Exact.
O călătorie făcută în zadar. Kraken nu se teme de nimeni.
Trebuie să aibă o slăbiciune.
Poate. Dar trebuie mai întâi să plătiți.
Ochiul!
- Dă-i drumul! - Nu!
Fă-o!
Nu ai îndrăzni.
Haide.
Nu putem vedea răspunsul fără ochi.
Dă-i drumul!
Acum răspunde la întrebare.
Cum îl ucidem pe Kraken?
Este o soluție.
Dar este imposibil de realizat.
O cheamă Medusa.
Orice făptură din carne poate fi ucisă de privirea ei.
Lăcașul ei se află după Râul Șerpilor.
La marginea Lumii de Dincolo. Un titan împotriva altui titan.
Nu ne va fi de folos împotriva monstrului. Nu o putem controla.
Atunci îi luăm capul.
Ce băiat isteț. Ochiul. Dă-ne ochiul.
Stai. Mai e ceva.
Nu vrei să știi mai multe?
Perseus, nu.
Spune-i. Spune-i.
Ce?
Călătoria ta nu se va sfârși bine.
Este voia Zeilor.
Soarta îți este pecetluită.
Vei muri, fiu al lui Zeus.
E o minciună. Vino.
E scris în istorie.
Perseus, vei muri.
De ce ne părăsește?
Crede că vom muri cu toții.
Așa spune profeția.
Cine ești?
Îmi poți spune tata.
Dacă dorești.
Nu oamenii mi-au omorât familia.
Fratele tău a făcut-o.
Ai auzit profeția vrăjitoarelor.
Nu îl vei învinge pe Kraken și cu atât mai puțin pe Hades.
Dacă vei continua această călătorie vei muri.
Și Argos tot se va prăbuși.
Dacă ești așa de sigur, de ce ești aici?
Ca să-ți ofer un refugiu.
Ești sânge din sângele meu, Perseus. Și asta te face un Zeu.
Este timpul să vii în Olimp să trăiești asemeni unui Zeu.
Aș prefera să mor în noroi cu acești oameni decât să trăiesc veșnic ca un Zeu.
Copil nebun...
Existența omenirii este cadoul bunăvoinței mele.
Pentru cineva care a creat omenirea, nu știi prea multe despre noi.
Trăim...
luptăm...
și murim, unul pentru celălalt.
Nu pentru tine.
Spune-i lui Hades că ne vedem în curând.
N-o să-ți mai fac oferta asta a doua oară.
Foarte bine.
Pentru că nu îmi place să te refuz de două ori.
Perseus... stai.
Viața e scumpă acolo unde te duci.
Am confecționat acest scut dintr-un scorpion.
Este mai puternic și mai ușor decât orice metal.
O piesă rară și de calitate.
Îl poți folosi oriunde...
dar nu în Lumea de Dincolo.
Succes, pescarule.
Ați auzit ce au spus vrăjitoarele.
Dar noi le putem dovedi că se înșeală.
Am nevoie de ajutorul vostru.
Nu zeii m-au salvat acolo.
Dacă tu ești încrezător în șansele noastre.
Oricum nu aveam altceva mai bun de făcut.
Eu știu drumul.
Să mergem în Lumea de Dincolo... s-o ucidem pe Medusa.
Și acum?
Așteptam cărăușul.
Cărăușul duce numai cadavre.
Se oferă cineva voluntar?
Sau poate înotam.
Momeală pentru barcagiu.
Ce se va întâmpla când vom ajunge acolo?
Este doar o altă bestie pe care va trebui s-o ucidem.
O bestie?
Medusa a fost frumoasă cândva.
Atât de frumoasă încât l-a tentat pe Poseidon.
Când a venit după ea,
aceasta s-a ascuns în templul Atenei crezând că zeița o va proteja.
Dar nu a făcut-o.
Poseidon a avut-o pe podeaua rece.
S-a rugat la Atena pentru siguranță, însă zeița nu a simțit decât dispreț.
S-a asigurat că nimeni nu o va mai dori pe Medusa vreodată.
O singură privire la creatura care a devenit
va transforma orice făptură vie într-o stână de piatră.
Nu vă pot însoți acolo.
Blestemul mă împiedica.
Atena i-a oferit însă o mică consolare Medusei,
astfel ca Medusa nu poate răni o femeie.
Numai bărbații au voie să intre în templu.
Dar niciun bărbat nu a mai ieșit de acolo.
Medusa are o coadă și în felul ăsta o va folosi.
Ascultă.
Ascultă cum își târăște musculatura.
Miroase-i pielea.
Simte-i foamea cu stomacul tău.
Medusa te-a ucis de două ori.
Crezi că îți va înmâna capul său. Nu va fi încântată să facă asta.
O singură privire în ochii ei și vei fi transformat în piatră.
Bravo.
Încerc să nu te rănesc prea mult.
Eu încerc să te ajut să supraviețuiești.
Nu te uita la mine.
Potoleste-ți furia.
Ne apropiem de lăcașul Medusei.
Nu credeam că voi ajunge vreodată pe meleagurile astea.
Pe cine ai pierdut?
Pe fiica mea.
Mi-a fost luată în ziua când a împlinit 16 ani
și târâtă aici.
Am sentimentul că o voi revedea curând.
Dacă am ajuns până aici, trebuie să mergem până la capăt.
- Câte monezi ai primit, Perseus? - Numai una.
Am avut un singur model în viața mea.
Tatăl meu.
Acum am mai multe.
Și femeia...
Mă întreb pe tine unde să te clasez?
Știu că vă este teamă.
Dar tatăl meu mi-a spus că într-o zi, cineva trebuie să se opună.
Într-o zi cineva trebuie să spună: "ajunge".
Aceasta poate fi acea zi.
Aveți încrederea în instinctele voastre și nu priviți cățeaua în ochi.
- Asta chiar îmi inspiră încredere. - Gura.
Ascultați. Privirea în jos.
Începem!
Solon!
Continuați!
Draco...
Mișcați-vă!
Eusebios, urmează-mă.
Ține-te bine!
Eusebios...
amintește-ți ce a spus Perseus.
Privirea în jos.
Ixas, nu.
Privirea în jos.
Unde ești?
Eusebios.
Haide!
Stai aici.
Trebuie s-o fac să se miște.
Pregătește-te.
Acum!
Trebuie s-o facem împreună.
Să le spui că oamenii au făcut asta.
Între noi doi, fiu al lui Zeus.
Perseus, nu deveni unul dintre ei.
Io, sunt aici.
Nu este timp.
Eclipsă.
Perseus, trebuie să pleci până nu este prea târziu.
Nu plec nicăieri.
Soarta mea e pecetluită.
Dar soarta celor din Argos este încă în mâinile tale.
Ai fost lângă mine toată viața.
Nu m-ai părăsit niciodată.
Nu te pot părăsi.
Partea asta a călătoriei trebuie s-o faci singur.
Perseus, nu ești doar jumătate om jumătate zeu,
ești ce-i mai bun din amândouă.
Totul va fi în regulă.
Frate.
Este timpul ca muritorii să plătească.
Copilul meu așteaptă să-ți îndeplinească porunca.
Lăsați-ne!
Eliberați monstrul.
Monstrul va veni acum!
Suferința noastră va lua sfârșit...
când bestia va fi sătulă.
Ne va lua pe noi...
sau pe Andromeda?
Pe mine mă strigă.
Asta nu poate continua.
Atenție, vine monstrul!
Oferiți-o zeilor!
Hades, sacrificăm prințesa noastră... în numele tău.
A sosit, frați și surori.
Argos este în cădere.
Te simți mai puternic, frate.
Credeai că monstrul îți va aduce ofrandele lor,
dar Kraken este copilul meu.
Mă hrănește numai pe mine.
Eu comand Olimpul.
Amintește-ți pe cine servești.
Mă servesc pe mine însumi. Și o fac de când m-ai înșelat.
M-ai trimis în Lumea de Dincolo ca să fiu dușmănit,
în timp ce tu te scăldai în dragostea lor.
Avem nevoie de dragostea oamenilor.
Nu, tu ai nevoie de ea.
Eu am supraviețuit datorită temerilor.
Vremea ta a luat sfârșit, frate Zeus.
Vei privi cum aprigă mea răzbunare le va spulbera speranțele
și apoi, în sfârșit, îmi vei cunoaște suferința.
Mai există un semizeu în Argos... frate.
Perseus.
Haide!
Pescarule!
Nu!
Sunt un Zeu.
Voi trăi veșnic.
Dar nu aici.
Bărcile vin după noi.
Pentru tine, nu și pentru mine.
Nu vei rămâne, nu-i așa?
Perseus, Argos are nevoie de un conducător.
Nu pot fi rege.
Era altceva dacă eram om.
Însă tu vei fi regina potrivită pentru ei.
Olimpul îți datorează recunoștința.
La fel și eu.
Hades trăiește.
S-a întors în Lumea de Dincolo.
Își săvârșește pedeapsa, fără îndoială.
Așteaptă ca oamenii să-și piardă puterea
iar slăbiciunea lor îl va face mai puternic.
Omenirea deține cheia renașterii lui Hades. Mereu a fost așa.
Să înțeleg că îl vom revedea?
Da.
Însă acum lumea știe că un om îl poate opri.
Bineînțeles, cu puțin ajutor.
O sabie, Pegasus.
Am vrut ca oamenii să ne venereze din nou dar nu cu prețul unui fiu.
Asta a fost latura ta umană.
Presupun că nu te-ai mai gândit la oferta mea de a ni te alătura.
Am tot ce-mi trebuie aici.
Poate că nu vrei să fii un Zeu, Perseus,
dar după o cruciadă ca asta oamenii te vor venera.
Fii bun cu ei.
Fii mai bun decât am fost noi.
Și dacă insiști să continui această existență umană,
nu te voi lăsa s-o faci singur.
Ești fiul lui Zeus până la urmă.
INFRUNTAREA TITATANILOR
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX